Magyarország+népessége+a+XVIII.+században

__ Magyarország népessége a 18. században __

A több évszázados háborúskodás, a török kiűzése, ezt követően a Rákóczi-szabadságharc, az éhínségek és járványok a lakosság nagyarányú pusztulását eredményezték. Mátyás-korabeli adóösszeírásból tudjuk, hogy a népesség kb. 3,5-4 M fő lehetett, de a18.sz. elején is kb. 3,5-4 M fő a népesség (mindkettő Szt. István országaira vonatkozik) - a török előtt és utána ugyanakkora a népesség: mintha stagnált volna közben, de ez nem így volt: hol csökkent, hol nőtt a népesség - Európában közben pedig többszörösére nőtt a lakosságszám A demográfiai mélypont az 1711-es év volt. Bár a járványok továbbra is tizedelték az ország népét, a következő évtizedekben gyors gyarapodás indult meg. A 18. század végére Magyarország lakossága megkétszereződött: megközelítette a 10 millió főt. A növekedésben fontos szerepet játszott az emelkedő népszaporulat és a bevándorlás. A pusztítások nem egyenletesen érintették az ország területét, a megkímélt tájak sűrűsége magasabb volt, így ezen országrészek lakossága a gyéren lakott vidékek felé vándorolt (belső vándorlás) Királyi Mo. területén nem pusztított a török, ezért sokan ide menekültek: népesség növekedett

A bevándorlás két formában jelent meg: Népcsoportok jöttek szervezetlenül à öntevékeny betelepülés. Az udvar, valamint a földbirtokos hívására à szervezett betelepülés. - 1787. az első népszámlálás Mo.-on (II. József):- 9-10 millió a népesség. Tehát: kb. 2,5-szeresére nőtt (Szt. István országaiban) Tulajdonképpen népességrobbanás ment végbe: 1. nincsenek háborúk, így a halálozások száma csökkent, annak ellenére, hogy a születések száma nem nőtt 2. nem volt háború: fejlődött a mezőgazdaság, nincs éhínség és járvány, tovább élnek az emberek, nőtt a természetes szaporulat 3. betelepültek, sokakat betelepítettek, etnikai viszonyok ezért megváltoztak

1. Népmozgások a 18. században __ a. Belső vándorlás __ A háborúk elsősorban az alföldi, dombsági és völgyi területeket pusztították, s jórészt érintetlenül hagyták a hegyvidékeket. Mivel ezek természetföldrajzi hatásai kedvezőtlenek voltak, az itt élő magyar, szlovák, ruszin és román lakosság megindult a völgyek és sík földterületek felé. A peremterületekről, különösen a Kárpátokból, az Alföld felé irányult: mg termelésre alkalmas terület + sok a szabad föld a népességpusztulás miatt (elsősorban magyarok vándoroltak ide) - Ezt a hatalmas népmozgást (migráció) kedvezmények is segítették. Döntően az Észak-Dunántúl és az Alföld peremvidékeinek magyar lakossága népesítette be az ország ritkán lakott belső vidékeit. Az elvándorolt magyarok helyébe és a pusztaságokra áramlottak a hegyvidékek különböző népei.

__ b. Öntevékeny betelepülés __ A szabad föld terültetek, a beköszöntő békés építés lehetősége, vagyis a szerény jólét reménye külföldről, az ország határai mentén élők közül sokakat csábított Magyarországra. E folyamat legfőbb ösztönzője a magyar nemesség volt, amely birtokai megművelésére igyekezett munkaerőt biztosítani. - határ menti területekről a peremterületekre települtek be azok helyére, akik az Alföldre mentek jellemzően jobbágyok - Felvidékre: csehek, szlovákok, lengyelek - ÉK-Kárpátalja: ruszinok - D: szerbek, de ők már a török korban is folyamatosan jöttek - horvátok - Erdélybe: romának, ők is jöttek már a török korban is

__ c. Szervezett betelepítés __ A tervezett betelepülés részben a nagybirtokosok, de döntően az állam irányításával folyt. A bécsi kormányzatot az adóalap növelése vezette, de felekezeti szempontok is szerepet kaptak: a katolikusok arányát kívánták növelni. Ezért az állami telepítés döntően katolikus németek beköltözését jelentette. Elsősorban svábokat telepítettek be: kedvezményekkel csalogatták őket (pl. ideiglenes - adómentesség, újoncozás alóli mentesség, előre megépített házak) a túlnépesedett német - vidékekről - ez kedvező volt: - a földesúrnak: többen művelik a földjét, több adó folyik be, több robotra számíthatott - az udvarnak: katolikus németajkú jobbágyokat hoztak, így nőtt az udvarhű alattvalók száma, növekedett az adóalap, minél több jobbágytelek, annál több adó - példák: - Temesköz (Bánság, Bánát): svábok – ez az udvar saját birtoka volt + néptelen volt - Károlyi Sándor a szatmári birtokaira szintén svábokat - Grassalkovich-család szlovákokat telepített Pest megyei birtokaira (Gödöllő) - etnikai változáshoz vezetett: a magyarok kisebbségbe kerültek (abszolút többség 50% felett van), de relatív többségüket megőrizték

2. A népességmozgás következményei A betelepülések hatására a magyarság számaránya jelentősen csökkent. Pontos adatok nincsenek, körülbelül 80%-ról 40-42%-ra esett vissza a népesség. Magyarország azonban nem pusztán többnemzetiségűvé, hanem kevert nemzetiségűvé vált. Létrejöttek ugyan nagy etnikai tömbök, de határaik egymásba fonódtak.

3. Etnikumok Etnikumok a 18. században Magyarországot ekkor még nem érintette meg a modern nemzeti eszme, a nacionalizmus. A fő azonosulási pont a társadalmi helyzet és a felekezeti hovatartozás volt. Ekkor még létezett az országgal való azonosulás, a „hungarus”-tudat, mely összekötötte Magyarországon különböző nemzetiségű lakóit. Így nemzetiségi ellentétekkel az 1780-as évekig nem találkozunk. __ a. Magyarok ____ - __ A magyarság teljes társadalmat alkotott. tehát minden társadalmi réteg jelen volt: - Élén a pár tucat családból álló arisztokrácia és az ország népességének 4-5 %-át kitevő nemesség állt. A polgárság száma továbbra is csekély volt. A magyarság zömét parasztság tette ki. - az ország belső területein és Székelyföldön éltek - vallás: főleg római-kat., de sok a protestáns is

__ b. Szlovákok („tótok”) __ A szlovákok csonka társadalmat alkottak: hiányzott a vezető réteg, zömük jobbágy volt. A felvidéki közép- és kisnemesség beszélte ugyan a szlovák nyelvet, de döntő többségük a magyar nemesség részének tekintette magát, s a nemzeti ébredés korában a modenr nemzethez csatlakozott. - főleg a Felvidék területén, de elszórtan az Alföldön és Pest megyében is éltek - a Kárpátokban nehéz a földművelés: házaló munkák + nyaranta az Alföldön - végeztek idénymunkákat - vallás: evangélikusok

__ c. Ruszinok- rutén, kárpátukrán __ Az Északkelet-Magyarország - Kárpátalja hegyvidékét lakó kárpátukránok csonka társadalomban éltek, a jobbágyság mellett teljes mértékben hiányzott a nemesség és polgárság. - vallás: görög katolikus (püspökség: Mohácson)

__ d. Románok __ A románok szintén csonka társadalmat alkottak, bár vékony vezetőréteggel rendelkeztek. - 13,7%; más néven oláhok - többségük Erdélyben és a Partiumban élt, de előfordultak a Temesközben és az Alföld- keleti részén is - eredetileg magashegyi pásztorkodással foglalkoztak, de egyre többen költöztek sík- vidékre - csonka társ.: jobbágyság és papság - vallás: ált. ortodoxok, de akadtak görög-kat.-ok is

__ e. Szerbek („rácok”) __ A szerbek éléről is hiányzott a vezetőréteg, ám az egyházi privilégiumuk révén papságuk, valamint katonatisztek alkották a vezető csoportjukat. - nagyrészt a Határőrvidéken (Bácska) + Ráckeve, Szentendre, Duna mentén (kereskedők) - törökök hajóval szállítottak a Dunán, így a ~ nagy része hajóvontatóként dolgozott - csonka társadalom: ált. jobbágyok - vallás: ortodox – egyetlen pátriárkájuk Karlócán működött, ez az ő birtokuk volt - ez alá a pátriárka alá tartoztak a románok is

__ f. Németek __ A magyarországi németség (11,6%, szászok és svábok) Szászok - még a középkorban érkeztek Mo.-ra - Erdély déli részén (Szászföld) és a Szepességben éltek - - csonka társ.: polgárság - - vallásuk: evangélikus Betelepülő, túlnyomórészt paraszti sorban élő svábokra- különböző területekről telepítették be őket, elszórtan éltek - D-Dunántúl, Buda környéke, Temesköz- csonka társ.: jobbágyok - vallás: római-kat.

__ g. Horvátok __ A magyar közjog elismerte Horvátország különállását Magyarországon belül, s így a horvát nemességet külön nemesi nemzetnek tekintették. Ezáltal a horvátok a magyarokhoz hasonlóan teljes társadalmat alkottak. Horvátország, de az Alpokalja egyes részein is megjelentek - 1091. óta perszonálunió Mo.-gal, - vallás: római katolikus – egyedülálló a Balkánon

__ h. Egyéb etnikumok __ - A kelet felől betelepülő és vándorló életmódot folytató cigányság számaránya csekély volt a korszakban. A 18. század második felében sok szegény galíciai szidó vándorolt be. Számban jóval kisebb, de annál gazdagabb volt a Lajtántúlról érkező zsidóság. A magyarországi társadalomban hiányzó pozíciókat foglalták el, elsősorban a kereskedelemben. - görög és örmény távolsági kereskedők, zsidók (cseh és - osztrák területekről)

4. A kisebbségek és a vallás kapcsolata római-katolikus többség jellemző: 55% reformátusok: 16,5% ortodoxok: 11,5% evangélikusok: 9% görög katolikusok: 2% zsidók: 1% A görög katolikusok a 17-18. században jelentek meg: 1. hitelvei megegyeznek az ortodoxéval, de a római pápa alá tartoznak szervezetileg 2. célja: ortodoxokat meghódítani a katolikus egyház számára 3. a szatmári béke és a Pragmatica Sanctio tartalmazza a szabad vallásgyakorlást, mint rendi jogot à így nem üldözték a protestánsokat 4. de a Habsburgok erősíteni akarták a katolikus egyházat à burkolt abszolutista lépések a protestánsok ellen: 1731. Carolina Resolutio: III. Károly rendelete - engedi a protestáns vallásgyakorlást korlátozott keretek között:- nem téríthettek - megyénként 2-2 helyen építhettek templomot és ott gyakorolhatták a vallásukat, nem viselhettek hivatalt (a hivatali esküt Szűz Máriára és a szentekre kellett tenni, amit protestáns nem tehetett) - katolikusoknak adományozott - főként katolikus vallásúakat telepítettek az országba